Jak člověk pozná nepoznatelné?
Jaké musí mít schopnosti?
Když se zjistilo, že velrybí olej
může lépe než kdykoliv předtím osvětlit naše města,
vznikla celosvětová poptávka.
Lidstvo se tak čím dál směleji pouštělo
do neznámých modrých hlubin.
Netušíme, kam až sahají,
ani jací rozmanití tvorové v nich žijí.
Stvůry.
Jsou skutečné?
Nebo nás ty historky jen mají přimět, abychom ctili temná tajemství moře?
V SRDCI MOŘE
OSTROV NANTUCKET, MASSACHUSETTS, únor 1850
Ta otázka mě tíží i uchvacuje,
a proto Vám již podruhé píši s žádostí o setkání.
Rozhovor s Vámi, pane, jistě napomůže
románu, který chystám
a jejž jsem prozatím pojmenoval Bílá velryba.
Snad mou nabídku ještě zvážíte.
Neznámo.
Právě tam se touží vydat má představivost.
A proto mě stále souží otázka:
Jak člověk pozná nepoznatelné?
S úctou
Herman Melville.
Máme zavřeno.
Po osmé už neubytováváme.
Tak vy jste přijel.
Máš hosta, můj drahý.
Tom Nickerson?
Herman Melville.
Dostali jsme vaše psaní.
Musíte být zoufalý nebo pošetilý, když jste se táhl až na Nantucket.
Má nabídka pořád platí.
Nájemné na tři měsíce za jednu noc vyprávění.
Víc toho na světě nemám.
Ale pojímám to jako investici.
Povězte mi prosím, co se přihodilo...
...Essexu.
Co byste řekl?
Kolují dohady.
-Že Essex byla... -Co vlastně chcete?
Co čekáte, že uslyšíte za příběh?
Příběh o velrybě.
Essex najela na mělčinu. Celé se to vyšetřovalo.
Mám za to, že vyšetřování neproběhlo zrovna poctivě.
Zmizte.
Jste poslední z Essexu, kdo ještě žije, pane.
Pokud nepromluvíte vy, tak kdo?
Vy jste mě neslyšel?
Odejděte. Hned.
-Ne. Nechoďte. Prosím. -Ten nic neřekne.
A netáhl jsem se až sem, aby mě ponižoval a zdržoval.
Prosím, pane Melville.
O Essexu se nechce bavit ani se mnou. S nikým.
Nikdy se ani nezmínil. Nikdy.
Je to pro něj utrpení.
Jeho duše...
...se souží...
...a potřebuje se vyzpovídat.
Prosím, já mu domluvím. Prosím.
Drahý.
Myslím, že promluvit si s ním by ti prospělo.
Ne.
Dobře poslouchej.
Kdo to tady drží nad vodou, zatímco ty se upíjíš k smrti?
Řekneš mu, co bude nezbytně nutné, aby nám ty peníze zůstaly.
Víš přece, jak si stojíme, Thomasi.
Ale jen co bude nezbytně nutné.
Jdu pro whisky.
Ve svém psaní jsem zapomněl zmínit,
že jsem kdysi velrybařil.
Tedy jenom jednou.
Jako pomocný námořník.
Takže to dobře znáte.
Žena četla vaše knihy.
Líbily se jí.
To rád slyším.
Odbyt mám slušný.
A myslím, že tenhle příběh
by mohl být ještě úspěšnější než můj první román,
který si vedl solidně.
Další z vašich mořeplaveckých historek?
Četl jste Hawthornea, pane Melville?
To je panečku spisovatel.
Výborný spisovatel.
To ano.
Ten tu ale není.
A já ano.
Mám k tomu své důvody.
Já vám tedy o Essexu povím.
Myslím, že budete zklamaný.
Ale bude to pravda, do posledního slova.
Příběh Essexu
je příběhem dvou mužů.
Kapitána George Pollarda
a jeho prvního důstojníka
Owena Chase.
Owene!
Ať nepřijdeš pozdě.
Já to stihnu.
A navíc nenecháme naši dceru spát pod děravou střechou, ne?
Kde bereš tu jistotu, že je to holka?
Musí to být holka.
Aby mi připomínala, proč tě pořád miluju, když si postavíš hlavu.
Pokud to bude dcera, bude po tobě, ne po mně.
Bude mít blonďaté kadeře a odhodlání dobýt svět.
Po dnešku ten kabát asi vyměníš za uniformu.
Je to tak.
Konečně z téhle hroudy vypadneme do kapitánského domku, jaký si zasloužíš.
Žádný dům ve městě s nudnými sousedy nepotřebuju.
Tady je pro nás tři místa dost.
Řeknu ti, že ta tvoje laskavost a dobromyslnost
je někdy k nevydržení.
Běž si pro kapitánské místo.
-Kolik nabízíte? -1,90.
-Mám tu 1000 galonů po 2 dolarech! -Vezmu si 40 akcií!
VORVAŇ
Kupuju! Kupuju! Tady!
Criterion se vrátila se slušným nákladem. 1600 sudů.
Nový rekord! 50 liber šterlinků za vorvaňovinu na londýnském trhu.
Blahopřeju.
-Dobré ráno, pane Chasei. -Pane Masone.
Pojďte dál, prosím.
Můj společník Benjamin Fuller.
Dobré ráno, pane.
Prosím, posaďte se.
Pane Chasei...
Víte, doufám, jak jsme spokojení s tím,
jakou pro nás už léta odvádíte práci.
Díky, pane.
Jedna z našich lodí, Essex,
byla právě nákladně přestavěna a bude vyplouvat na moře.
Jelikož jsme do ní tolik investovali,
chceme mít jistotu, že je v nejlepších rukou.
Takže...
...vám na ní s velkou radostí nabízíme místo.
Prvního důstojníka.
Prvního důstojníka?
Pane Masone, slíbil jste, že příště už na lodi převezmu velení.
Splnil jsem podmínku, že dovezu 1500 sudů.
Vzpomínáte? Dal jste mi slovo.
Musím ten slib odložit.
Jako všichni jsme teď měli hubené časy.
Ne, za mě ne.
Nantucket nyní vládne světovému trhu.
To se nesmí změnit.
Teď není správná chvíle na experimenty.
Kapitánem Essexu bude George Pollard,
potomek význačné velrybářské rodiny.
Jeho otec je shodou okolností náš investor.
Krev, pane Chasei.
I kdybyste si připsal sebevíc plaveb,
krev vždy zvítězí.
Krev ale nenaplní loď olejem, pane Masone.
Kapitán může velet, jen když má respekt.
Co když ho muži nebudou uznávat?
Postaráte se, aby ho uznávali.
Sbohem, pánové.
Chápu vaše zklamání, takže...
Patnáctinový podíl.
Tolik jsem prvnímu důstojníkovi v životě nevyplatil.
A pokud přivezete 2000 sudů oleje, dávám vám slovo,
že příště už kapitánem budete.
Slovo už jste mi jednou dal, pane Masone.
Ne, tentokrát to chci písemně.
Kapitáne Pollarde.
Právě jsme měli nanejvýš příjemný rozhovor s panem Chasem.
Bude mu ctí pod vámi sloužit.
To rád slyším.
Budu se muset starat o zelenáče.
Degenerovaného Nantuckeťana narozeného se stříbrnou lžičkou v puse.
Měl jsem jim tu nabídku hodit na hlavu.
Proč? Teď máš to velení slíbené písemně.
No jo, slovo lháře je bezcenné
i na papíře.
Milovala bych tě, i kdybys kapitánoval na kupecké lodi.
A nebyl bys pryč dva roky.
Já nebudu pryč dva roky.
Minulý týden se velrybářská loď z Bedfordu vrátila po třech.
Přišla o dva muže, a stejně doplula poloprázdná.
No jo, byli z Bedfordu a neměli na palubě mě.
Sakra práce!
Budu kapitánem na vlastní lodi!
Velrybářské lodi.
S nimi bychom vždycky měli jen tuhle hroudu,
ale tak to nebude, Peggy.
Teď z tebe mluví tvůj otec.
A co je na tom špatného?
Chtěl rodině i sobě něco dopřát.
Byl to snílek, Owene.
Ano, to byl.
Snil o moři, a kvůli chlapům jako oni na něj nikdy nevyplul.
Aspoň byl u toho, když se mu narodily děti.
Nic jiného neumím.
Promiň.
Vzala jsem si velrybáře.
Heleď...
Vrátím se stejně rychle, jako uplyne letní noc, přísahám.
Hlavně se vrať.
Slib mi to.
Už jsem ti přísahal. Teď ti to mám ještě slíbit?
Slibuju.
Synu, na slovíčko.
Kapitán nemůže být kamarád.
Jsi jejich nadřízený.
Nikdy na to nezapomeň. A ať na to nikdy nezapomenou oni.
Děkuju ti.
Tenhle průmysl založil s několika dalšími tvůj praděd.
Bez nás, bez tebe, se svět ponoří do temnoty.
Doufám, že jménu Pollardových přinesu čest.
Stvořil jsi, Pane, mocnou velrybu,
úchvatný kolos obřích to rozměrů
a nesmírné síly, předčící chápání.
Věčný Bože,
však hlásáš nám,
ubohým, slabým smrtelníkům,
že chceme-li zaopatřit sebe, naše ženy i děti,
s válečným běsem máme ten děsivý kolos udolat.
Otče, dej, ať Tvé nebeské světlo
dopadá na tyto muže.
Ať se jejich plavba vydaří,
ať se vrátí ve zdraví a s plným nákladem,
aby bílé plameny nantucketského velrybího oleje
i nadále osvěcovaly naše domovy, očišťovaly naše ulice
od hříchu noci
a poháněly průmyslové stroje,
které posouvají náš velký národ vpřed,
ruku v ruce s celým naším šlechetným pokolením.
Modlíme se v Tvém jménu.
Takže...
...co to bylo za měsíc?
Ke konci roku.
Vyplouvali jsme jako jedni z posledních,
proto vzali i mě a kamaráda Barzillaie.
Pochopte,
bylo mi čtrnáct.
Čtrnáct.
Nickersone,
co postáváš, hejbni sebou!
Poprvé na moři.
Bál jsem se, ale víc jsem se bál to dát najevo.
Barzillaiovi bylo sedmnáct.
Dva sirotci, co vyrostli v přístavu.
Oba celí žhaví, aby už z nich byli chlapi.
Čuňasi, co to mají za jehlice?
Ty jsou z velryby, Thomasi.
Jak takovou seženu?
Musíš vrazit vražedné kopí
do největší obludy, jakou Země nosila.
Nickersone, dones zeleninu tamhle panu Bondovi.
A pohni, sakra.
Jednou jich budu mít dvanáct.
Rumpál připraven, plachty uvolněné, pane.
Pane Joyi, to je jen půl objednávky!
Uložte to na sudy v podpalubí.
Teda, ty na palubě, to znamená jen jedinou věc.
Jo, že je tu jeden člověk, co zná pravdu o Owenu Chaseovi.
Ne, že jiné lodi už nemají v posádce místo.
Tak pozor.
Polepšil jsem se, Owene.
Otázka je, jestli i ty.
Neříkej, že se Matthew Joy pustil láhve.
Už ani kapku.
A co Owen Chase, toho už pustila prchlivost?
Mám v sobě klid jako v kostele.
Neuvěřím, dokud to nezažiju.
A vzhledem k našemu kapitánovi
dávám tvému klidu tak...
...48 hodin.
Zlom vaz.
Pollard. George Pollard.
Owen Chase.
Chase.
To je pevninské jméno, ne?
Ano, je.
A už brzy pevninu necháme načas za zády a já se budu cítit jako doma.
Musím přiznat, že mě to zaskočilo.
Prvního důstojníka si obvykle kapitán vybírá sám.
Zkušený kapitán, to ano.
Jistě chápete, že majitelé
chtějí cítit, že je jejich investice v chlapských rukou.
Ovšem.
Nejspíš jenom chtěli mít ještě větší jistotu.
Určitě mě upozorněte, kdybych něco dělal špatně.
Jinak to ani neumím, kapitáne.
Pane Chasei, zkrátit řetěz.
Vytáhnout kosatku! Muži jsou na stěžních.
-Lawrencei, ke kormidlu. -Rozkaz!
Joyi, napnout plachty!
Cole! Chappele! K vratiplachtě.
Přední stěhovku a přední a hlavní košovku!
Trochu života do toho!
Ještě dneska, Nickersone!
Pustit kasouny, vybrat šoty!
Napnout košovky a brámovky!
Vybírat kotvu!
Uvolnit brámovky!
Pustit kasouny, vybrat šoty!
Gasket se zamotal, pane!
Chappele, ke kormidlu.
Nejde uvolnit, pane Chasei!
No tak! Proč nejsou připravené ty ráhnové otěže?
Rayi, kde mám čelenové plachty?
Ano, pane!
Zaberte na kotevním rumpálu!
Zabrat na rumpálu, ano, pane!
Nickersone, tahej!
Napnout plachty, sakra!
Dívá se na nás Bůh i celý Nantucket, chlapi.
Kotva vytažena!
Kapitáne! Hlavu dolů!
Pozor na hlavu, kapitáne.
ESSEX z NANTUCKETU
Co se děje, Shepparde?
Gasket se zamotal do šotu, pane.
Nejde uvolnit, pane Chasei!
Brámový šot se zasekl!
Gasket pořád nejde uvolnit!
Nemáme dost napnutých plachet!
Pořád nic!
Pozor!
Jde o gasket, Owene!
Pryč od toho!
Pane jo!
Krucinál!
Shodit přední plachtu!
Zaberte!
Uvázat!
Dobrá práce, pane Chasei!
Pokud do dvou týdnů dorazíme na Kapverdy,
máme slušnou šanci doplout do Pacifiku v termínu.
Kukuřici, pane Chasei?
Ne, díky, pane.
Nikdy jsem jí nepřišel na chuť.
Zvláštní.
Váš otec ji prý na Cape Cod pěstoval.
Je to tak. Pěstoval.
Takže si dokážete představit, že se mi přejedla.
Kukuřice, okra.
Jistě i fazole?
Než šel do vězení.
Znáte ten příběh, pane Joyi?
Prosím?
Věděl jste,
že se z pana Chase stal prakticky sirotek, protože mu uvěznili otce?
No jo,
každého na moře dovede něco.
Obvykle se tu moc nevyptáváme.
Určitě to ale nebylo snadné.
A přece...
...vás rodina velkých nantucketských mořeplavců přijala mezi sebe.
Není to zdaleka poprvé, co mi nějaký Nantuckeťan říká "suchozemská krysa"
a připomíná mi, že do té rodiny nepatřím.
A teď, pokud mě kapitán omluví, musím jít přidělit čluny a hlídky.
Ne, pane. Mně ne.
-Ani kapku? -Ne, pane.
Jak jsem řekl,
čím míň otázek člověk někdy položí, tím líp.
Sem s tím jídlem!
Hned první den taková šlichta?
Krkouni. Kde je maso?
Krásný děvče, pane Chappele.
Učiněná krása. Vyřezáno do lakované velrybí kosti.
-Můžu si sáhnout? -Nesahat.
Já ale myslel, že jste ženatý.
Jsem, a to je ona.
No...
...aspoň její nos.
Blahopřeju, dámy!
Pěkně jste dneska ty plachty trimovali.
Takovou bandu nemehel jsem snad na palubě nezažil.
Pane Chappele.
Ano, pane!
Jste kapitánův harpunář.
Pane Lawrencei, vy budete můj.
Ano, pane.
A pan Peterson.
Harpunář druhého důstojníka.
Ano, pane.
V každém člunu bude šest mužů.
Nácvik začíná zítra. Přesně na šestý úder zvonu.
Ještě nejsme ani na východ od Halifaxu, pane.
Jak se jmenujete?
Coffin. Henry Coffin.
Je to kapitánův bratranec, pane.
Teda, teda, pane Coffine.
Velryba snad pozná, jestli je na východ od Halifaxu?
Nevím, co jste všichni zač ani jak jste se tu octli.
Někteří nejspíš tajíte těžké zločiny a jste na útěku.
V pořádku. Je mi to úplně jedno.
Za to ale budete žít pro jeden
jediný cíl,
a tím je velrybí olej.
Hodlám naplnit našich 2000 sudů a co nejdřív dorazit domů.
A i když bude hezky a po velrybách ani stopy, pane Coffine,
stejně spustíme čluny a budeme nacvičovat,
jak takovou velrybu ulovit.
A každý zahaleč si to poplave domů. Je to jasné?
Ano, pane.
Zelenáči.
Na palubu.
Jen běž.
Rozkaz, suchozemče.
-Thomas Nickerson, že jo? -Ano, pane.
Někomu bývá ze začátku špatně.
Prosím, vytáhněte mě!
Tohle na krále Neptuna platí nejvíc, chlapče!
Prosím, vytáhněte mě!
Už je to lepší?
Do hajzlu.
Pane, moc se omlouvám.
Teď máš aspoň o čem psát domů matce.
Matka je pochovaná na Smithově kopci.
I otec už tam má náhrobek.
Zahynul na moři, ještě než jsem se narodil.
Ukaž, dej to sem.
Tvoje rodina je teď tohle, chlapče.
V dobrém i zlém.
Hlavně ve zlém.
Vytři palubu, mladíku!
Psí hlídko! Dneska se naučíte, co je to, být velrybář, chlapi.
Ano, pane!
-To lano jsi natáhl špatně, Nickersone. -Ano, pane.
-Klidně budeme cvičit až do soumraku. -Ano, pane Joyi!
Boční kasouny hlavní košovky!
Harpunáři, nástup do člunu!
Ano, pane Joyi!
Vyberte boční kasouny hlavní košovky!
Moc pomalu, krysy suchozemský!
Džbery na vylévání!
Než se vrátíte na kavalce, budete tuhle loď znát do poslední pídě.
Zaber za to lano, Barzi.
-Musíte rychlejc, Rayi. -Ano, pane Chasei.
Už to nejsou zelenáči, pane Chasei!
Už je z tebe námořník!
Slušné, pane Rayi. Výborně.
Kasouny přední plachty!
Zvykejte si, chlapci. Budete dřít jako mezci.
Pane Chasei?
Ano, pane?
Napněte závětrovky.
Pane, blížíme se ke Golfskému proudu.
Držel bych pět uzlů. Nevíme, jaké tam je počasí.
Máme dva dny zpoždění.
Potřebujeme to dohnat a chytit východní větry.
Napněte závětrovky.
-Napnout závětrovky. Rychle! -Ano, pane Chasei!
Uvažte to! Napnout závětrovky!
Nahoru, Coffine! Kapitán chce zrychlit!
Ráhnové otěže, chlapi! Trimovat po větší rychlost!
Napnout hlavní košové a brámové závětrovky. Pohněte!
Uvázat závětrovkovou zdviž!
Uvázat závětrovkovou zdviž, ano, pane!
Závětrovkový bidélec připraven, pane!
Otáčíme přední košovku, pane!
Hej!
-S kapitánem to teď sviští! -Konečně trochu plujeme!
Možná je stará, ale pořád se umí předvést, chlapci!
Pane, bouře na pravoboční přídi. Hned musíme zkrátit plachty.
Ještě ne, pane Chasei.
Pane, rychlostí víc než osm uzlů plujeme do ještě rychlejší bouře.
Ať přijde. Muži po měsících na souši změkli.
Pořádný křest jim prospěje. Ať vědí, že začíná práce.
Když nezkrátíme plachty a neodplujeme, vezme nás vichr z boku.
Pane Chasei,
budeme dál držet kurz.
Pane Lawrencei?
Držte kurz.
Držím kurz, pane.
Plavbou po větru ztratíme půl dne.
Proklouzneme po okraji.
Pokud muži takový poryv nezvládnou, tak nám pomáhej Bůh.
Připravte všechno na pořádný nečas!
Blíží se pěkná slota, chlapci. Zabezpečte palubu.
Zdvojit popruhy na člunech!
Radši se připravte, pane Bonde.
Míříme do bouře.
Zabezpečit hlavní poklop!
Má velkou rychlost!
Musíme se stočit po větru!
Budeme dál držet kurz, pane Chasei.
Pane Lawrencei!
Držte kurz.
Držím kurz, pane.
Pozor, voda na palubu!
Držte se!
Zkrátit plachty, pane Chasei!
Na návětrnou stranu a chyťte se úpon!
Na návětrnou stranu a držte se!
Musíme skasat ty plachty!
Na závětrnou stranu!
Nickersone, drž se!
Držte lana!
Držte se!
Otočit loď!
Stočit na závětrnou stranu!
Ne! Už to nejde!
-Uvolnit brámovky! Pustit šoty! -Ne, stočit loď!
Otočte po větru, pane Lawrencei!
Je pozdě! Je moc pozdě, krucifix!
-Položí nás to na bok! -Stočte tu loď!
-Vydržte! -Stočit!
Uvolněte sakra ty brámovky!
Držte se!
Pozor!
Pane Joyi!
Musíme ty brámovky odříznout!
Brámovka odříznuta!
Musíme loď narovnat!
Chtěl jste se mnou mluvit, pane?
Zítra na šestý úder zvonu
svoláte posádku.
Oznámíte jí, že se kvůli opravám vracíme do Nantucketu.
Potom se jí omluvíte, že jste mařil kapitánův rozkaz,
což dnes málem stálo život všechny muže na této lodi.
Cože?
Po návratu do přístavu přijmu vaši rezignaci.
To je vše.
-Napnout závětrovky jste nařídil vy. -Což bylo správně.
Muži potřebovali prověřit.
Vysláním do bouře?
To...
...byla jen smůla.
Ne, námořnická neschopnost.
Svádět to na smůlu je slabost.
Vy máte ale drzost!
Víte, s kým mluvíte?
Jsem kapitán George Pollard.
Pollard!
A vy, pane Chasei, ať máte na klopě sebevíc velrybích jehlic,
nejste nic víc než sedlákův syn,
který se vnutil do důstojnického kabátu.
A teď zmizte.
Vrátit se do přístavu bez jediného sudu oleje by byla chyba, pane.
A není to hodno muže, který nosí jméno Pollard.
Ani Chase.
A nejlepší pro nás oba bude využít všech hodin, které nám Bůh vyhradil,
naplnit tuhle loď olejem a do roka být doma,
ať se jeden druhého co nejrychleji zbavíme.
Věřte mi, že po tom toužím stejně jako vy.
Rozhodnout to ovšem musí kapitán.
Byli jako nesourodé manželství.
Nesourodý pár se sice bude snášet, pane Melville,
ale loď může klidně poslat ke dnu.
Jste ženatý, pane Melville?
Ano.
Budiž vám Bůh milostiv.
A na cestě je první dítě.
A ví vaše dobrá žena,
že jste sem dnes večer přinesl vše, co máte,
a dal to cizímu člověku?
Ne, pane.
Jste samé překvapení, že?
Takže...
...Essex se do přístavu nevrátila?
Ne.
Plula dál.
Ano.
A netrvalo dlouho
a ozvalo se to zvolání, za které se všichni velrybáři modlí.
Tamhle chrlí.
Tamhle chrlí!
Na návětrné straně!
Tamhle chrlí!
Velryba, nebo vorvaň, pane Ramsdelle?
Jsou to vorvani!
Tamhle je ocas!
Pane Chasei,
zdvihnout a vypustit čluny!
Všichni muži! Všichni muži na palubu!
Spustit čluny!
Spouštět!
JIŽNÍ ATLANTIK 3 MĚSÍCE NA MOŘI
Rovně!
Ať praskají páteře!
Ano, pane!
Veslovat vpřed!
Ohánějte se těmi vesly, až nebudete cítit ruce.
Tamhle lámou vlny!
Tamtím směrem, chlapci! Plnou parou!
Ano, pane!
Do toho!
Zaberte zády!
Zaberte!
Jako o život!
Tamhle chrlí!
To je mládě.
To že je mládě?
Tohle je samice.
A tady ho máme!
V tomhle jsou peníze.
Nickersone, zaber!
Pardon, pane.
Čtyřicet sudů?
Padesát.
Je to rekordman!
Držte ta vesla pevně, chlapci!
Ať vám praskají plíce!
Plnou parou vpřed!
Rázně, chlapci! Rázně!
Hleďte si vesel!
Pane Ramsdelle, připravte lano.
Ano, pane.
Pane Lawrencei, první je moje.
Pěkně mi k ní přirazte.
Zaberte! Dělejte.
Držte se ho.
Tvoje první jízda na nantucketských saních, chlapče.
Bože můj!
Koukněte na něj!
Nejstrašlivější tvor, jaký kdy na planetě žil.
Zanořuje se!
Moje ruce!
Musíme to lano navlhčit, Nickersone.
Veslujte, chlapci! Veslujte!
Zbývá 140 sáhů lana, pane Chasei.
Zbývá 80 sáhů lana, pane!
Stáhne nás pod vodu!
Matthewe, potřebuju tvoje lano!
Pokračujte!
Petersone, lano sem!
Ano, pane.
Lano sem, pane Petersone!
Zbývá 60 sáhů lana, pane!
20 sáhů, pane Chasei!
Svaž je!
Hotovo!
Teď!
-Petersone, vemte to! -Ano, pane!
Do kolika sáhů může jít?
Zbývá 70 sáhů, pane!
Ne, ne, ne, počkej!
Owene!
Ne, ne! Ještě ne!
Nesahej na to lano!
Posledních 50 sáhů, pane!
Owene, hergot!
Říkám, ať na něj nesaháš!
Zbývá 30 sáhů, pane Joyi!
Zbývá 10 sáhů, pane!
Veslovat zpět!
Zaberte!
Už chrlí krev!
Chrlí krev!
Pospěšte si, chlapci.
Bože!
Zmizte, parchanti!
Do oleje s tím tukem!
Cítíte to, chlapci?
Takhle voní výdělek!
Zmizte, grázlové!
Máš to?
To je bez šance.
-Jak to vypadá? -Moc dobře ne.
A konec.
Pane Chasei!
Jo?
To je všechno.
Víc už z toho nedostaneme.
Je tam zlato, chlapci. Jen kutejte.
Jsme velký, tam se neprotáhneme.
Tak najděte někoho, kdo jo.
Nickersone! Pojď sem, chlapče.
Hej!
Pojď sem, říkám.
Vlez do něj.
Jen pojď, Thomasi.
To vevnitř je mnohem cennější
než to, co se škvaří.
Pane!
Já nemůžu, já...
Omlouvám se. Nemůžu.
Buď tam vlezeš, nebo tě tam nechám nocovat.
Tohle radši skousni, hochu.
Smrdí to tam hůř než v ďáblově zadnici.
Díky.
Promiň.
Tumáš, Nickersone, vem si tam můj polštář!
Jen lez.
Chlap tam pozná sám sebe.
Poslali vás někdy do velrybí hlavy?
Ne.
Toho jsem byl ušetřen.
Tam spočívá poklad.
Na toho prvního samce nezapomenu.
47 sudů.
Radost pochopitelně neměla dlouhého trvání.
Vody byly vylovené?
Přesně tak.
Takže...
...jsme zamířili dál.
Jižní Amerika
Jo.
Obeplout mys Horn nám trvalo měsíc.
Mys Horn
Jižní Atlantik jsme nechali za zády s jakous takous nadějí,
že se snad věci změní k lepšímu.
Ale štěstí se na nás neusmálo ani v Pacifiku.
Velryby se objevovaly zatraceně málo.
Už jsme se plavili téměř rok
a napětí mezi kapitánem a prvním důstojníkem rostlo.
Kapitán Pollard trávil dny i noci zavřený v kajutě...
VELRYBY NESPATŘENY.
...a bál se posádce pohlédnout do očí.
Ládovnu jsme měli skoro prázdnou.
A pohled na náš nicotný výtěžek
nás jen upomínal,
že do návratu domů máme ještě daleko.
ATACAMES EKVÁDOR
Ne, ne. Já tu hatmatilku neumím.
Mluvte anglicky.
Nabídněte mi víc.
Prosím, pane.
Tohle... Nantucketský velrybí olej.
-Víc žádnej vychrtlej vepř nestojí. -Víc!
KNĚZ CHCE, ABYCHOM O TOM NAPSALI DOMŮ.
KOMU PODLE NĚJ NĚJAKÉ PSANÍ POMŮŽE?
VDOVÁM?
MAJITELŮM LODĚ, KTERÁ UŽ NEEXISTUJE?
JAK DLOUHO HODLÁTE TAKHLE ŽÍT, KAPITÁNE?
TAK TEDY DO ŠPANĚLSKA NAPIŠTE. POŽÁDEJTE O ODPUŠTĚNÍ PRO SEBE I SVÉHO KAPITÁNA.
TOMU, CO SE TAM PŘIHODILO, NEMOHL NIKDO ZABRÁNIT.
A KDO BY TOMU UVĚŘIL? NIKDO. ROZHODNĚ NE NAŠI INVESTOŘI.
ŘADU LET JIM OLEJ OD VÁS PLNIL KAPSY ZLATEM.
Capitán?
Promiňte. Místní mi říkali, že vaši plavbu ukončil útok, pane.
Kapitán George Pollard. Essex.
Capitán Clemente Pelaez, Santa Maria.
Pozval byste kolegu na skleničku?
Ne, ne.
Smůla, hm?
Jak daleko od pevniny?
Dost na to, aby se tam odvážil jenom hlupák.
To je jak daleko?
Tisíc leguí po rovníku.
Na širém moři.
Byly tam velryby?
Víc, než se vám kdy snilo.
Stovky.
Pole velrybích ocasů kam až oko dohlédne.
Za jeden den by člověk naplnil 3000 sudů.
Co myslíte tím, "by naplnil"?
Kdyby nebylo toho ďábla.
Velryby.
Bílé jako alabastr.
Třicetimetrové.
Šest mužů z mé posádky poslala do hrobu.
A nám zbývajícím na sebe nechala památku.
A jestlipak tahle bílá velryba taky tancovala gigu a vybrala vám kapsu?
Gracias.
Vy tomu věříte?
Pokud teď vyplujeme,
chytíme nejpříhodnější jihovýchodní větry a naplníme podpalubí,
za půl roku můžeme být doma.
Co vy na to, pane Chasei?
Není třeba se v tom plácat o nic déle, než je nutné.
To jsou svatá slova.
Svatá slova.
Náš kapitán a první důstojník propadli mamonu.
A tak jsme vypluli.
Tisíc leguí po rovníku.
Tam, kde končilo poznání,
začínaly dohady.
Velryby se tam odpluly ukrýt.
Co nejdál od člověka.
My jsme je ale vypátrali.
O staletí dříve
se námořníci báli, že doplují za hranice Země.
My ale mířili k hranicím zdravého rozumu.
Zde nejsou velryby
Víru nahradily pochyby.
Naději zase slepá pověrčivost.
Kapitáne, mezi muži se vedou řeči.
To už tak u mužů bývá.
Z vašeho rozhodnutí plout tak daleko nejsou nadšení.
A usměrnil jste je?
Připomněl jste jim náš cíl naplnit loď velrybím olejem
a to, že za velrybami poplujeme klidně i 1000 leguí?
Bratranče...
...prosím.
Tohle je šílenství.
Nechal jste se ovlivnit tím chlapem.
Musíte loď otočit.
Doporučuju vám vrátit se dolů, muže uklidnit,
zachovat se jako vůdce
a už nikdy, nikdy nezneužít privilegia rodinné spřízněnosti se mnou,
pane Coffine.
LOVIŠTĚ NA ŠIRÉM MOŘI 14 MĚSÍCŮ NA MOŘI
Co je to?
Poslouchej.
Pane Chasei?
Vidím zpěněnou vodu.
-Kde? -Na levoboku!
-Na ně! -Na levoboku, kapitáne!
-Kde jsou? -Vidíte něco?
Spustit čluny!
Ďábel zabrousil do mexických lovišť!
Vztyčit vesla!
Dejte jí to, pane Chappele!
Zabodněte ji do ní! Zabodněte to!
Přímo před vámi, Petersone!
Ať vám nerozžvýká vesla, pánové!
A znovu do toho!
To byla ta velryba?
Ano.
Takže je to pravda?
Ano!
Až moc z toho je pravda.
Obraťte ho!
Plnou parou!
Pane Bonde!
Zvrátit přední ráhno, spustit kladkostroj!
Ano, pane!
Tady ji máme, Petersone. Teď, teď!
Lawrencei, po větru, rovnou k hejnu!
Ano, pane!
Horký dehet, pane.
My ji najdeme.
Černá kůže na boku!
Přirazit k ní!
Je naše, pánové!
Co to bylo, pane Lawrencei?
Pane Chasei!
Sakra práce.
Najděte pana Lawr...
Pane Eastone!
Ať si pan Lawrence vezme na starost pumpy!
Kde je?
Levoboční příď!
Dejte mi největší železa, co máme.
Chce bojovat.
To jsem u velryby nezažil.
Lawrencei, ke kormidlu.
Ramsdelle, uvažte druhý konec lana k přednímu stěžni.
Ano, pane.
Jako že je nebe nade mnou, je moje.
-Přeseknout lano! -Pozor!
-Kapitáne! -Co je?
Essex! Naklání se.
Otočte člun!
-Pomoc! Pane Joyi! -Nickersone!
-Tady! Podej mi ruku! -Pomoc!
Nickersone!
Pane Chasei!
Velryba, pane.
Prorazila loď.
Cože?
Přišli jsme o Eastona a Sanborna.
Pumpy jsou k ničemu, pane.
Připravte se opustit loď.
Těžko doveslujeme až domů!
Musíme z ní sundat plachty a něco sflikovat.
Vezměte tolik jídla a vody, kolik unesete.
Budeme potřebovat všechnu sladkou vodu.
Nickersone, vezmi, co pobereš.
Barzi, pojď se mnou.
Kristepane.
Nejdřív plachty a proviant.
Naber tolik jídla, kolik uneseš, chlapče.
Pospěšte si, chlapci!
Nickersone, v mezipalubí jsou další sudy.
Držíte?
Sucharům se nic nestalo!
Svižně, pánové!
Spustit!
-Vemte ty halsy. -Pozor shora!
-Spouštět! Dolů! -Cole, dolů s tím ráhnem!
Dolů, tak!
Počkat!
Dělej, Nickersone!
Vemte ty plachty!
Chaseův člun!
Dolů s tím ráhnem!
Potřebujeme ty plachty.
Voda nestačí.
Běžte pro sudy!
Sundat to lanoví!
Víc vody! Víc sucharů! Dělejte!
V mezipalubí vidím další soudky!
Benjamine! Rychle! Honem!
-Ruku! -Vytáhněte ho!
Mám vás.
Suchary!
Honem! Pohněte!
Svižně, pane Nickersone!
Musíme od toho oleje pryč!
Jde ke dnu! Naklání se!
Kde je Owen?
Nickersone, kde je Chase?
Teď tu byl, pane.
No tak, dělejte!
Owene!
-Pane Chasei! -Musíme odrazit!
Rychle, pánové!
Olej na palubě!
-Kapitáne! -Pane Chasei!
Pane Chasei!
Owene!
Kde je první důstojník?
Loď vybouchne!
-Owene! -Musíme pryč!
Ne, počkejte! Počkejte!
Pane Chasei!
Tamhle je!
-Tamhle! -Pane Chasei!
Dej to pryč!
Pane Chasi!
Tady!
Chytněte se.
Máme vás.
-Pane! -Už dobrý, pane Chasei.
Pán jede na ryby, jo?
Vyčistit a nabít, Joyi.
Dál od ní,
nebo nás vezme s sebou.
2000 NÁMOŘNÍCH MIL ZÁPADNĚ OD JIŽNÍ AMERIKY
Kapitáne.
Co naše zásoby?
Denně dvě unce sucharů na muže.
A půl hrnku vody.
Z toho nejde vyžít.
Nanejvýš pár dní.
To je ten samec.
Jo, je to vážně on.
Mě neobalamutíte, pane Chasei.
Pane Coffine?
Vážně?
Sem jste nás dostal vy.
A vy to víte.
-Polož to! -Coffine, odložte tu pistoli.
Řekněte, že máte strach!
-Co to děláš? -Coffine, odložte ji.
Víte, co se stane, až dojde jídlo a voda?
Poslechni kapitána, Coffine!
-Chci jen vidět, jak se bojí. -Odložte ji.
-To je rozkaz! -Poslechni kapitána! Hned!
Řekněte to!
-Henry. -Řekněte to!
Řekněte to!
Henry!
Odložte tu pistoli.
Henry!
Odložte ji.
Takže se vyplulo na východ.
Zpátky směrem, odkud jsme připluli.
I když nám to naznačovalo jenom slunce a kompas.
Na všechny strany to vypadalo stejně.
Doufali jsme, že chytneme západní větry na Velikonoční ostrov.
Plavba dlouhá 3000 mil.
12 dní nás to nese na jih.
Šest stupňů šířky.
K Velikonočnímu ostrovu jsme se nepřiblížili ani o míli.
Zůstali jsme na stejném místě.
Jsme ztracení.
Doženeme to, až chytneme proměnlivé větry.
My je chytíme.
Chappele!
Máte ho, kapitáne!
Pane Joyi, zdviž se zasekla!
Pane Joyi!
Jste v pořádku, pane Joyi?
Chyťte to kormidlo!
-Chyťte ho! -Matthewe!
Sundejte tu plachtu!
Matthewe. Co se stalo?
Owene. Co tady děláš?
-Podívám se. -Ne, ne.
Nehýbej se. Ukaž.
-Owene, nic mi není. -Jen klid. Ukaž.
-Nic mi není! -Já vím. Jen se chci podívat.
Praštil jsem se do hlavy.
Jenom škrábnutí, jasný?
-Škrábnutí. -Dejte mu trochu vody!
Nepotřebuju!
Dejte mu sakra trochu vody!
Ne, ne, ne. Nepotřebuju. Nic mi není.
Vem si to. Tumáš.
Dobrý, držím tě.
Jsi v pořádku.
Co na mě všichni tak koukáte? Nic mi není.
Kapitáne Pollarde. Jako rybička.
Jako rybička, krucifix. Slyšíte?
-Owene. -Jo.
Nic mi není.
Jasný? Nic mi není!
-Máš tuhej kořínek. -Díky. Nic mi není.
Tak padej.
Je v pořádku.
Jdeme na to.
Proč plýtvat vodou na mrtvého?
Ti dva se dobře znají.
Plaví se spolu už od dětství.
Pověz...
Ty bys jen tak seděl a přihlížel, jak tvůj bratr umírá?
Prosté počty, pane Chappele.
Pro všechny nemáme dost.
Proč plýtvat vodou na mrtvého?
Proč plýtvat vodou na...?
Proč plýtvat vodou? Proč plýtvat?
Proč plýtvat vodou na mrtvého?
Pane Nickersone?
Proč plýtvat vodou?
Jste v pořádku?
Já nemůžu.
Co nemůžete?
Ne, už-už-už...
Už máte dost. Víc než dost.
Ale, pane, už jsme tak daleko.
Už jsme na konci.
Máme dohodu, pane.
Vemte si ty peníze a běžte!
Smlouva s ďáblem.
Ne, pane.
Ďábel zbožňuje nevyřčená tajemství.
Zvlášť taková, která člověka hryžou v nitru.
Jaké máte vy?
Nejsem velký spisovatel.
Nejsem Hawthorne.
Ale tenhle příběh mi od chvíle, kdy jsem o něm slyšel,
nedává spát.
Pohlcuje mě.
Bojím se, že když ho nesepíšu,
už bych neměl psát nikdy.
A dál?
Bojím se, že když ho sepíšu,
nebude tak dobrý, jak by měl.
Vyprávějte dál, pane.
Kvůli nám oběma.
34 DNÍ BEZ POMOCI
Nech to kolovat.
Díky, pane.
Děkujeme ti, Pane,
za toto jídlo.
Promiňte.
Za život,
za zdraví,
za každý statek.
Požehnej tyto dary...
Země.
Země!
-Země! Země! -Země!
Země!
K veslům!
Veslujte! Veslujte!
K veslům! Hned!
Veslujte!
Zaberte!
-To já ji viděl, pane Chasei. -Pravda, chlapče.
Zadržte.
Zadržte! Zadržte!
Pane Chasei, co se děje?
Pane Chasei!
Co se sakra děje? Proč jste zastavili?
Pronásleduje nás!
O čem to mluví?
Nic tam není, pane Chasei!
Nic tam není, pane!
Pane, co to děláte?
Držte se! Držte se!
Ne!
Kde je?
Mohl by to být ostrov Ducie.
Bez mapy, kompasu nebo kvadrantu to s jistotou nezjistíme.
Ve dne v noci budeme udržovat ohně.
A doufat, že náš dým zahlédne proplouvající loď.
Tohle jsem vám chtěl ukázat.
Nepochybně jsou tu dlouho.
Čekali na loď.
Ale žádná nepřiplula.
A ani nepřipluje.
Jestli tu zůstaneme, zemřeme.
Jak dlouho myslíte, že sem tropičtí ptáci
budou létat, až uvidí, že jim vejce někdo jí?
Znát okamžik svojí smrti předem je výsada.
Člověk se na ni může připravit.
Ale být tak daleko od domova je prokletí.
Nemít možnost se rozloučit, usmířit se,
nemít možnost srovnat si účty.
Tak bychom mohli urovnat aspoň ty naše, kapitáne.
Kapitáne čeho?
Essex se nepotopila vaší chybou.
Můžu za to stejně...
Vy nejste kapitán.
Ale pro tuhle práci jste se narodil.
Já se jen narodil do ní.
Co podnikneme, Georgei?
A čím jsme urazili Boha, že jsme ho tak rozezlili?
Jediný tvor, který tu urazil Boha, je ta velryba.
My ne?
Koukněte, kam nás ta povýšenost, ta chamtivost dostala.
Jsme nejvznešenější tvorové, které Bůh stvořil k obrazu svému.
Pozemští králové,
kteří mají obeplouvat planetu, jež nám byla propůjčena.
Podrobovat přírodu své vůli.
Vážně si po tom všem připadáte jako pozemský král?
Nejsme nic.
Jsme pouhá smítka.
A prach.
Za rozbřesku vyplouváme za sluncem.
Pokud máme zemřít,
pak ať s Božím požehnáním
zemřeme jako muži.
Připraven, pane Weeksi?
Ano, pane.
Pane Chappele?
Pane Wrighte?
Já nemůžu, pane.
Já, Wright a Weeks
tu zůstaneme.
Připravený, Matthewe?
-Pomůžu ti. Musíš vstát. -Ne, nemá to cenu.
-Slyšíš? -Ne, jedeme domů. Jedeme domů.
Nemá to cenu.
Jeďte.
Krucinál, Matthewe.
To je v pořádku.
Dobře, hned po návratu pro tebe pošlu loď.
A v Nantucketu si zahrajeme karty, jo?
Jo.
-Platí. -Fajn.
Mám ti to otevřít?
Myslím, že to zvládnu.
Jestli na to dojde.
Bůh s tebou, bratře.
I s tebou.
Bratře Petersone?
Jedeš s náma?
Pane Petersone.
Pojďte, nasedněte do člunu tady s panem Bondem.
48 DNÍ BEZ POMOCI
Kde je?
Pollarde?
Pane Lawrencei. Pane Lawrencei, vzbuďte se.
Kam se poděl druhý člun?
Pollarde!
-Kapitáne Pollarde! -Kapitáne Pollarde!
Kapitáne Pollarde!
-Pollarde! -Kapitáne!
Kapitáne Pollarde!
Pollarde!
Co se děje?
Benjamine. Co to děláte?
Je mrtvý.
Házím ho přes palubu, pane.
Koukněte na mě.
Koukněte na mě, Benjamine.
Žádný řádný námořník se nezbaví něčeho, co ho ještě může zachránit.
Poslouchej mě, chlapče.
Může nám pomoct.
Můj Bože. Můj nebeský králi.
Konejšivá je moc Jeho milosrdenství.
Toužebným zrakem
na Tobě tvorové Tví lpějí, doufajíce, že jim přineseš krmi.
Moje duše je mrtvá.
A tak bylo rozhodnuto.
Tělo jsme připravili.
Vyjmuli jsme orgány.
Oddělili jsme od těla jeho údy
a z kostí odřezali všechno maso.
Poté...
...jsme tělo zase zavřeli,
zašili ho,
jak jsme jen nejlíp svedli,
a odevzdali ho moři.
Nejdřív jsme snědli srdce.
Vy mě soudíte.
Ne.
Tak.
A je to.
Je to venku.
A to jste nikdy nikomu neřekl?
Ne.
Ani svojí ženě?
Myslíte snad, že by mě mohla milovat,
kdyby věděla, jaké jsem spáchal ohavnosti?
Ano.
Milovala by tě.
A i kdybys mi to vyprávěl, když jsme se seznámili,
tvůj prsten bych dnes stejně nosila.
Síla toho chlapce
v tobě žije dál.
Vidím to.
I když ty ne.
Už můžeš svůj příběh uzavřít, můj drahý.
Posaď se.
Poslyš...
Opři se.
Koukni, ještě nám pár kapek zbývá.
Ne že to vzdáš. Jedeme domů.
Máte doma rodinu,
pane Chasei?
Jo, mám ženu.
A syna nebo dceru.
71 DNÍ BEZ POMOCI 1200 NÁM. MIL ZÁPADNĚ OD JIŽNÍ AMERIKY
Dobrá.
Kapitáne!
Budeme losovat znovu.
Nic takového.
Budeme losovat znovu.
Pane Ramsdelle,
převezmete na tomto plavidle velení.
Bratranče, mohl byste...?
Jste náš kapitán.
Muži vás potřebují.
Muži to zvládnou.
Prosím.
Prosím. Prosím.
-Henry. -Losujme znovu.
Je to rozkaz.
Pokud to nezvládnete,
předejte pistoli jinému muži.
Henry, ne, ne, ne, ne!
Musíš mi pomoct, hochu. Musíš mi pomoct.
Týdny jsme pluli v rovníkových tišinách.
Tahle část Pacifiku připomíná spíš poušť než oceán.
Pražící slunce.
Můj strach.
Nedokázal jsem myslet na nic jiného,
než že všichni pomřou a já zůstanu jako poslední.
A pokud pan Chase mohl soudit, od pevniny jsme pořád byli 800 mil.
Pane Chasei.
Kapitáne Pollarde.
Rád vás vidím.
Naše přežití nám zatím moc radosti nepřineslo.
Ani nám ne, pane.
Barzillai?
Třetí člun?
Jsou...
Jsou pryč už celé dny.
Obávám se, že jsou ztracení, pane.
Pane Chasei, máte nejlepší postavení.
Je to jenom velryba.
Tamhle je! Vrhněte to kopí!
Vrhněte ho!
Vrhněte to kopí!
No tak.
Vrhněte ho!
Tak dělej.
Zabijte ji! Tamhle je!
Vrhněte to kopí!
Proč jste ji nezabil?
Jste blázen.
Potom nás rozdělily proudy
a člun kapitána Pollarda už jsme nikdy neviděli.
87 DNÍ BEZ POMOCI
Člun!
Přímo na levoboční přídi!
Bože, smiluj se.
90 DNÍ BEZ POMOCI 18. ÚNORA 1821
Pane Chasei.
Otče!
Neopouštěj mě, otče!
Pane Chasei.
Pane, podívejte. Podívejte, pane.
Pane Chasei...
...podívejte.
Vzbuďte se, pane Chasei!
No tak, vzbuďte se!
Prosím, vzbuďte se, pane, tamhle je země.
Pane Chasei, podívejte.
Zachránili nás
u chilského ostrova Más Afuera
90 dní poté, co šla Essex ke dnu.
Dali nám nějaké staré oblečení.
Taky nás nasytili.
Jíst bylo zpočátku těžké.
Zvláštní.
Pečovali o nás, jak nejlépe svedli.
Nakonec jsme našli loď, která nás odvezla domů.
Tahle plavba trvala další tři měsíce.
NANTUCKETSKÝ PŘÍSTAV 11. ČERVNA 1821
Vypadalo to, jako by se na náš návrat přišel podívat celý ostrov.
Ale nikdo nejásal.
Všichni mlčeli.
Dívali se na nás, jako bychom byli...
...přízraky,
přeludy.
O našem přežití jsme se před nikým nešířili,
ale říkal jsem si, jestli o našem strádání náhodou nevědí.
Možná byli jenom zvědaví.
Bože můj! Bože můj!
Slíbil jsem to, ne?
Bože.
Ahoj.
Ahoj, broučku. Kdo je tohle?
Phoebe Ann.
Phoebe Ann Chaseová?
Tohle je táta.
Ahoj, broučku.
To je tvůj táta.
Bože můj.
Jistěže mu nedali vydechnout.
Neušli se ženou ani blok k domovu,
a už ho zastavili, aby se vrátil do Námořní kanceláře.
Bylo třeba dořešit obchodní záležitosti.
Takže k věci.
Protože naši plavbu provázely výrazné ztráty na životech a majetku,
asi proběhne vyšetřování.
A od kapitána a prvního důstojníka budou chtít
slyšet, co se stalo.
Ano, ovšem.
Projednali jsme to s rejdaři
a mým otcem
a je jasné, že pokud vypovíme vše,
bude to mít své dopady.
Strašlivé dopady na celý průmysl.
Že Essex potopila velryba.
Ale taková je pravda.
Pokud by se pojišťovny a investoři měli začít strachovat,
že budou mořské obludy potápět lodě,
námořníci losovat, kdo přežije...
Jsme v olejářském průmyslu.
My všichni.
A jako v každém průmyslu musí být vyhlídky na zdar
vždy větší než vzniklé riziko.
Co tedy navrhujete, Georgei?
Abyste řekl, že loď najela na mělčinu.
To je lež.
A že ti, co zemřeli, se utopili.
Další lež.
-Rozmyslete se. Udělají z vás kapitána. -Ten slib už mám písemně.
Jen pod podmínkou, že domů přivezete loď plnou oleje.
Takhle je to zaručené.
Stal by se z vás boháč.
Chase už nemusí být jen nějaký suchozemec,
ale vážené jméno
patřící k významným nantucketským rodinám.
Chcete po mně, abych zištně ututlal, co se stalo?
Žádáme vás, abyste se choval pragmaticky.
Essex prorazila bílá velryba.
A ti z nás, kdo se ve špatně vybavených člunech zachránili,
se museli dopustit ohavností,
jinak by nepřežili.
A po návratu se od nás očekává,
že budeme šířit nestoudné lži,
jen abyste si vy, nantucketští rejdaři,
mohli pěchovat kapsy a v noci klidně spát?
Já tedy pravdu přikrášlovat nebudu.
A vy byste taky neměl, Georgei.
Když jsem ho viděl naposledy...
Pane Chasei!
...neuměl jsem najít správná slova a vyjádřit, co bych chtěl.
Thomasi.
Možná taková slova neexistují.
Mám namířeno do Falmouthu...
...a...
...bylo...
...bylo mi ctí, pane...
...se s vámi plavit.
Ctí bylo mně, pane Nickersone.
Prosím.
Hodně štěstí, Thomasi.
Vám taky, pane.
Druhý den si k výslechu povolali George Pollarda.
Pánové, kapitán George Pollard.
Byli tam i všichni důležití muži z Nantucketu.
Byla to pouhá formalita.
Dobrý den, kapitáne. Posaďte se.
Tak jen pro pořádek...
Essex potopila bílá velryba
1200 leguí západně od Ekvádoru.
Jako by promluvil sám Owen Chase.
Řekl jim pravdu.
Svědomí kapitána Pollarda bylo čisté.
Ale vyšetřovalo se jen naoko.
Pollard se vypravil
hledat bílou velrybu znovu.
Nikdy ji nenašel.
U Havaje najel s druhou lodí na mělčinu.
Druhá pohroma.
Už nikdy se na moře nevydal.
A Owen Chase?
Uměl držet slovo.
Nejdříve vyslal loď zpět na ostrov Ducie.
Pan Joy zemřel.
Ale ač je to k nevíře, zbylí tři zůstali naživu.
A potom?
Potom sbalil rodinu
a přestěhoval se do New Bedfordu.
Začal znovu.
Stal se z něj obchodní kapitán
a plavil se tak, jak to vyhovovalo jemu.
No, rozhodně jsem vám nezůstal nic dlužen, pane Melville.
Tyhle únorové noci jsou nejdelší v roce.
Teď si můžete oba odpočinout.
Věřte tomu,
že já teď nějakou dobu jen tak nespočinu.
Jak to?
Svůj příběh máte.
Svůj děj. Všechno to tam máte.
Možná mi nešlo o děj.
Ne? A o co tedy?
O něco jiného, co jste mi dnes v noci dal.
A co to je?
Odvahu vypravit se někam,
kam se člověku nechce.
Pane Melville,
to, co jste slyšel, co jsem vám vyprávěl...
Poslouží vám to všechno
ve vaší knize?
Bude to fikce, pane Nickersone,
inspirovaná pravdou.
Ale myslím, že všechno potřebovat nebudu.
-Děkuju vám. -Tumáte.
Odneste si to.
Ne. Ty peníze jsou pro vás. Trvám na tom.
Já zase, abyste si je nechal.
A já trvám na tom, že aspoň jeden člověk je tu střízlivý.
Takže zpátky do...?
Pittsfieldu v Massachusetts.
Tak hodně zdaru.
Děkuju vám.
Představte si,
že někdo z Pensylvánie prý nedávno vyvrtal díru do země
a natrefil na jakýsi olej.
To přece nemůže být pravda.
Taky jsem to slyšel.
Olej ze země.
Představte si to.
ŘÍKEJTE MI IZMAEL.
HERMAN MELVILLE DOKONČIL SVŮJ ROMÁN V ROCE 1850.
VYŠEL O ROK POZDĚJI POD NÁZVEM BÍLÁ VELRYBA.
NATHANIEL HAWTHORNE O BÍLÉ VELRYBĚ PROHLÁSIL:
"JE TO EPOS HODNÝ HOMÉRA. BUDE TO EPOS AMERIKY."
Petr Štádler SDI Media